Публічно-управлінські та цифрові практики
type: channel
description: Назва: Публічно-управлінські та цифрові практики Ліцензія Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення: Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій внесено до Реєстру суб’єктів у сфері медіа. Ідентифікатор наукового журналу «Публічно-управлінські та цифрові практики»: R30-02944 (рішення №863 від 21.03. 2024 р.). Свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації: КВ № 25310-1525ОР Вид видання: журнал Статус видання: вітчизняне Мови видання: українська, англійська Вид видання за цільовим призначенням: наукове Періодичність: 4 рази на рік Сфера розповсюдження: загальнодержавна Категорія читачів: фахівці тематики наукового журналу, вчені, науково-педагогічні працівники, докторанти, аспіранти, студенти Тематична спрямованість: започатковано з метою розвитку вітчизняної системи публічного управління та адміністрування УДК 35+004(051) ISSN 2786-7412 DOI: 10.31673 Реферативні бази даних: Національна бібліотека України імені В.І. Вернадського, CrossRef, Index Copernicus International, Google Scholar Засновник: Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій (раніше – Державний університет телекомунікацій) Адреса: вул. Солом’янська, 7, м. Київ, 03110, Україна Web-сайт: https://journals.dut.edu.ua/index.php/public/about Електронна пошта: pmdp@ukr.net; pmdp@duikt.edu.ua
language: uk-UA
publication name: Публічно-управлінські та цифрові практики
issn: 2786-7412
items: Титул
items: Зміст
items: ЧОМУ ПОТРІБЕН МАСШТАБОВАНИЙ EID: УРОК ПОРТУГАЛІЇ І ВИКЛИК ДЛЯ УКРАЇНИ ПРИ ІНТЕГРАЦІЇ В EUDI WALLET
items: ТРАНСФОРМАЦІЯ ПАРАДИГМИ ДЕРЖАВНОЇ ЕКОНОМІЧНОЇ ПОЛІТИКИ: ВІД ФІСКАЛЬНОГО СТИМУЛЮВАННЯ ДО ІННОВАЦІЙНОГО РОЗВИТКУ
items: РЕГУЛЯТОРНІ ЗАСАДИ ЗЕЛЕНОГО ВІДНОВЛЕННЯ ВОДОГОСПОДАРСЬКОГО КОМПЛЕКСУ УКРАЇНИ В КОНТЕКСТІ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ
items: ОСВІТНІ ВТРАТИ В УКРАЇНІ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ: МАСШТАБИ, ВИКЛИКИ ТА МЕХАНІЗМИ ПОДОЛАННЯ
items: ВОДНА БЕЗПЕКА ТА ДИПЛОМАТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ВРЕГУЛЮВАННЯ РЕСУРСНИХ КОНФЛІКТІВ
items: ЦИФРОВІЗАЦІЯ ЯК КЛЮЧОВА ІННОВАЦІЯ У ДЕРЖАВНОМУ УПРАВЛІННІ УКРАЇНИ
items: МОДЕРНІЗАЦІЯ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ СИСТЕМИ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ У КОНТЕКСТІ ПІСЛЯВОЄННОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ
items: ГЛОБАЛЬНІ ТЕНДЕНЦІЇ КІБЕРЗАГРОЗ У СФЕРІ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я
items: ІНСТИТУЦІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙНИХ ПРОЄКТІВ: РОЗПОДІЛ ПОВНОВАЖЕНЬ МІЖ РІВНЯМИ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ
items: НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ДЕРЖАВНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ РОЗВИТКУ ОЗДОРОВЧОЇ РУХОВОЇ АКТИВНОСТІ НАСЕЛЕННЯ
items: КОНЦЕПЦІЯ ПОНЯТТЯ «КІБЕРПАЦІЄНТ» У КОНТЕКСТІ ЗАСТОСУВАННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ
items: АНАЛІЗ СТРАТЕГІЧНИХ ПЕРСПЕКТИВ ЕФЕКТИВНОСТІ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ В УМОВАХ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ
items: ІНСТРУМЕНТАРІЙ ЕЛЕКТРОННОГО ВРЯДУВАННЯ ЯК ЗАСІБ ЦИФРОВІЗАЦІЇ СОЦІАЛЬНОГО ПАРТНЕРСТВА В УКРАЇНІ: ВІД СЕРВІСНИХ ПЛАТФОРМ ДО Е-УЧАСТІ
items: АСПЕКТИ ВПРОВАДЖЕННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ В СИСТЕМУ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ УКРАЇНИ
items: ТЕОРЕТИЧНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ МЕХАНІЗМІВ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ РОЗВИТКОМ КАДРОВОГО ПОТЕНЦІАЛУ

Титул
type: item
description: Титул
creator: №2 2026
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 1
ending page: 6

Зміст
type: item
description: Зміст
creator: №2 2026
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 7
ending page: 10

ЧОМУ ПОТРІБЕН МАСШТАБОВАНИЙ EID: УРОК ПОРТУГАЛІЇ І ВИКЛИК ДЛЯ УКРАЇНИ ПРИ ІНТЕГРАЦІЇ В EUDI WALLET
type: item
description: Статтю присвячено кількісному аналізу динаміки використання системи електронної ідентифікації (eID) на прикладі Португалії з метою формування індикативного сценарію навантаження для майбутньої інтеграції України в екосистему EUDI Wallet. Актуальність дослідження зумовлена розвитком цифрових державних послуг у країнах Європейського Союзу, впровадженням оновленої нормативної рамки eIDAS 2.0 та необхідністю забезпечення масштабованості національних систем цифрової ідентифікації в умовах зростання кількості електронних взаємодій. На основі відкритого набору даних «Autenticações eletrónicas realizadas» за 2019-2024 роки побудовано лінійну регресійну модель, у якій кількість електронних автентифікацій пояснюється трендовим компонентом, сезонними фіктивними змінними для серпня, листопада та грудня, а також індикаторами структурних зламів DID_STRESS_2022 та EIDAS_2024. Для оцінювання якості моделі використано коефіцієнт детермінації, відносну середньоквадратичну похибку, критерії статистичної значущості параметрів і тест Дарбіна-Уотсона. Результати моделювання свідчать про наявність стійкого довгострокового зростання попиту на засоби електронної ідентифікації, регулярних сезонних коливань та окремих статистично значущих структурних змін. Побудована модель демонструє високу пояснювальну здатність (R2 ≈ 96%) і прийнятний рівень похибки, відтворюючи поєднання трендових, сезонних і разових шокових впливів. На її основі сформовано прогноз на 2025-2027 роки, який вказує на подальше зростання кількості електронних автентифікацій та збереження характерних піків навантаження наприкінці року. Отримані результати дозволяють використовувати португальську траєкторію як орієнтир для оцінювання перспектив розвитку української інфраструктури цифрової ідентифікації в умовах інтеграції до єдиного цифрового ринку ЄС та впровадження EUDI Wallet. Також визначено основні обмеження дослідження й окреслено напрями подальших досліджень, пов’язані з використанням панельних і динамічних моделей. Пере…
creator: А. Апостол
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 11
ending page: 25
doi: 10.31673/2786-7412.2026.021671

ТРАНСФОРМАЦІЯ ПАРАДИГМИ ДЕРЖАВНОЇ ЕКОНОМІЧНОЇ ПОЛІТИКИ: ВІД ФІСКАЛЬНОГО СТИМУЛЮВАННЯ ДО ІННОВАЦІЙНОГО РОЗВИТКУ
type: item
description: У статті досліджено процеси трансформації державної економічної політики в умовах глобальних технологічних змін та посткризового відновлення. Обґрунтовано необхідність переходу від традиційної моделі фіскального стимулювання, що базується на податкових пільгах та бюджетних субсидіях, до парадигми інноваційного розвитку. Автором проаналізовано ключові інструменти державного впливу, які сприяють створенню високотехнологічних екосистем та стимулюють наукоємну активність бізнесу. Виявлено, що просте нарощування фіскальних стимулів у сучасних умовах має обмежений ефект без інтеграції в інституційне середовище, орієнтоване на цифровізацію та «зелений» перехід. У роботі визначено пріоритетні напрями модернізації механізмів реалізації державної політики в Україні, зокрема через розвиток індустріальних парків, підтримку стартап-інфраструктури та впровадження смарт-регулювання. Сформульовано рекомендації щодо переорієнтації державних ресурсів на підтримку критичних технологій, що дозволить забезпечити стійке економічне зростання та підвищити міжнародну конкурентоспроможність національної економіки. Перелік посилань 1. Друкер П. Виклики для менеджменту XXI століття / пер. з англ. Т. Літенської. Київ : КМ-БУКС, 2022. 240 с. 2. Маццукато М. Підприємницька держава. Розвінчання міфів про державний і приватний сектори / пер. з англ. К. Маркевич. Київ : Наш формат, 2026. 320 с. 3. Москалець І. М. Концептуалізація механізмів державної політики інноваційного розвитку економіки України. Право та державне управління. 2021. № 3. С. 115–121. 4. Райнерт Е. Як багаті країни стали багатими... і чому бідні країни залишаються бідними / пер. з англ. А. Масляха. Київ : Саміт-книга, 2023. 416 с. 5. Фукуяма Ф. Лібералізм і його протиріччя / пер. з англ. К. Диси. Київ : Наш формат, 2023. 152 с. 6. Шумпетер Й. Теорія економічного розвитку: дослідження прибутків, капіталу, кредиту, відсотка та економічного циклу / пер. з англ. В. Старка. Київ : Вид. дім «Києво-Могилянська академія», 2011. 242 с. 7. S…
creator: Р. Дзюба
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 26
ending page: 36
doi: 10.31673/2786-7412.2026.026513

РЕГУЛЯТОРНІ ЗАСАДИ ЗЕЛЕНОГО ВІДНОВЛЕННЯ ВОДОГОСПОДАРСЬКОГО КОМПЛЕКСУ УКРАЇНИ В КОНТЕКСТІ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ
type: item
description: У статті досліджуються регуляторні засади зеленого відновлення водогосподарського комплексу України в умовах євроінтеграційних процесів. Проведено системний аналіз чинного регуляторного середовища ЄС у секторі водопостачання та водовідведення, виявлено критичні прогалини між acquis communautaire та нормативно-правовою базою України. На основі матеріалів Програми зеленого відновлення НЕФКО для десяти українських територіальних громад визначено першочергові регуляторні та інституційні барʼєри, що перешкоджають модернізації водогосподарської інфраструктури. Обґрунтовано необхідність запровадження інструментів регуляторної реформи: механізму розширеної відповідальності виробника, ризик-орієнтованого тарифного регулювання, вимог щодо енергонейтральності, стандартів якості для повторного використання стічних вод та інтегрованого водного менеджменту за басейновим принципом. Запропоновано систему регуляторних заходів для удосконалення публічного управління водогосподарським комплексом України, спрямованих на поетапне досягнення відповідності водному acquis ЄС. Перелік посилань 1. Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy (Water Framework Directive). URL: https://eur-lex.europa.eu/legalcontent/en/TXT/?uri=CELEX:32000L0060 (date of access: 16.01.2026). 2. Directive (EU) 2024/3019 of the European Parliament and of the Council of 27 November 2024 on urban wastewater treatment (recast). URL: https://eurlex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=OJ:L_202403019 (date of access: 16.01.2026). 3. Directive (EU) 2020/2184 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2020 on the quality of water intended for human consumption. URL: https://eur-lex.europa.eu/legalcontent/EN/TXT/?uri=CELEX%3A32020L2184&qid=1615879914206 (date of access: 16.01.2026). 4. Regulation (EU) 2020/741 of the European Parliament and of the Council of 25 May 2020 on minimum requir…
creator: О. Ігнатенко
creator: В. Мороз
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 37
ending page: 51
doi: 10.31673/2786-7412.2026.023624

ОСВІТНІ ВТРАТИ В УКРАЇНІ В УМОВАХ ВОЄННОГО СТАНУ: МАСШТАБИ, ВИКЛИКИ ТА МЕХАНІЗМИ ПОДОЛАННЯ
type: item
description: У статті досліджено проблему освітніх втрат в Україні в умовах воєнного стану з акцентом на функціонування системи вищої освіти.У роботі розкрито сутність поняття «освітні втрати», де зазначено, що вони формуються під впливом політичних, соціально-економічних та психологопедагогічних чинників і проявляються на інституційному, процесуальному та результативному рівнях функціонування освітньої системи. Встановлено, що воєнна агресія суттєво вплинула на стабільність освітнього середовища, спричинивши руйнування інфраструктури закладів освіти, порушення безперервності навчального процесу, вимушену міграцію здобувачів освіти та викладачів, а також обмеження доступу до освітніх ресурсів. На основі аналізу статистичних даних виявлено тенденцію до істотного скорочення мережі закладів вищої освіти, чисельності здобувачів освіти та науково-педагогічних працівників упродовж 2019-2024 років. Зокрема, зафіксовано значне зменшення кількості закладів вищої освіти, що свідчить про трансформацію інституційної структури освітньої системи. Водночас спостерігається скорочення загального контингенту студентів, що зумовлено демографічними змінами, міграційними процесами та складними умовами функціонування освітнього середовища. Окрему увагу приділено динаміці кадрового потенціалу системи вищої освіти, яка відображає тенденцію до поступового зменшення чисельності науковопедагогічних працівників. Обґрунтовано, що подолання освітніх втрат потребує реалізації комплексної державної політики, спрямованої на відновлення інституційної інфраструктури освіти, забезпечення безпечного освітнього середовища, підтримку академічної спільноти та збереження людського капіталу. Важливими інструментами стабілізації освітнього процесу визначено розвиток цифрових освітніх технологій, розширення можливостей дистанційного та змішаного навчання, впровадження індивідуальних освітніх траєкторій, а також активізацію міжнародної академічної співпраці. Зроблено висновок, що реалізація зазначених механізмів сприятиме …
creator: О. Ковтун
creator: З. Гбур
creator: В. Крикун
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 52
ending page: 65
doi: 10.31673/2786-7412.2026.023845

ВОДНА БЕЗПЕКА ТА ДИПЛОМАТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ВРЕГУЛЮВАННЯ РЕСУРСНИХ КОНФЛІКТІВ
type: item
description: У статті здійснено комплексний аналіз водної безпеки та визначено роль дипломатичних механізмів у врегулюванні ресурсних конфліктів у сучасних умовах. Актуальність дослідження зумовлена зростанням значення водних ресурсів як стратегічного чинника соціально-економічного розвитку, екологічної стабільності та національної безпеки держав. У роботі обґрунтовано, що водна безпека посідає важливе місце у структурі національної безпеки України, оскільки стан водних ресурсів безпосередньо впливає на функціонування економіки, стан довкілля та якість життя населення. Значну увагу приділено аналізу стратегічних засад державної політики у сфері водокористування, визначених у Водній стратегії України на період до 2050 року, що спрямована на раціональне використання, охорону та відновлення водних ресурсів на основі принципів сталого та інтегрованого управління. Доведено, що ефективність реалізації державної політики у сфері водної безпеки значною мірою залежить від поєднання внутрішніх механізмів управління з міжнародними інструментами співробітництва. У цьому контексті водна дипломатія розглядається як важливий інструмент запобігання ресурсним конфліктам і формування стабільних моделей взаємодії між державами у сфері використання транскордонних водних ресурсів. Проаналізовано природно-географічні особливості водного забезпечення України, зокрема залежність значної частини водних ресурсів від транскордонного притоку та нерівномірність їх просторового розподілу. Наголошено, що зазначені чинники, а також вплив кліматичних змін і зростання антропогенного навантаження на водні системи посилюють ризики виникнення ресурсних суперечностей. Окрему увагу приділено сучасним викликам водної безпеки України, повʼязаним із воєнними діями, які спричиняють руйнування водогосподарської інфраструктури, забруднення водних ресурсів і порушення систем водопостачання. У роботі проаналізовано міжнародно-правові та інституційні механізми врегулювання водних конфліктів, зокрема положення міжнародних конв…
creator: І. Когут
creator: Г. Рябуха
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 66
ending page: 77
doi: 10.31673/2786-7412.2026.025406

ЦИФРОВІЗАЦІЯ ЯК КЛЮЧОВА ІННОВАЦІЯ У ДЕРЖАВНОМУ УПРАВЛІННІ УКРАЇНИ
type: item
description: У статті розглянуто сутність і особливості функціонування процесів цифрової трансформації в державному управлінні. Проаналізовано основні виклики цифровізації, зокрема невизначеність засад державної політики в інноваційній сфері щодо функціонування ринку інновацій та технологій, формування інноваційної культури; нескоординованість інвестиційної та інноваційної державної політики; розпорошеність відповідних фінансових ресурсів, недосконалість статистичних методів проведення оцінки стану провадження інноваційної діяльності; низький рівень міжнародного співробітництва в інноваційній сфері; застарілість нормативно-правової бази; недостатній рівень цифрової грамотності державних службовців та обмеженість міжвідомчої інтеграції. Виявлено ключові аспекти цифрової трансформації, серед яких автоматизація адміністративних процесів, розвиток електронного урядування. Основними напрямами цифровізації як чинника інновацій в державному управлінні мають стати наступні кроки: перехід до цифрового врядування (egovernance), трансформація публічних послуг, створення нових інструментів взаємодії, цифровізація яких сприяє налагодженню дієвої співпраці між органами державної влади та громадянами через електронні платформи, серед яких можна виділити наступні: – «Пульс» (оновлений): єдина державна платформа для діалогу влади та бізнесу; – «Дія» – державний онлайн-сервіс, який надає понад 70 послуг і значно спрощує бюрократичні процедури; – DREAM (Digital Restoration Ecosystem for Accountable Management): Платформа для прозорого планування та контролю відновлення України, що дозволяє громадянам ,,ключові процеси на всіх етапах управління публічними інвестиціями в режимі реального часу, впроваджуючи кращі світові практики підготовки та найвищі стандарти прозорості та підзвітності; – Платформа електронних консультацій (consultoms.in.ua): ця платформа має на меті забезпечити можливість ефективних і швидких консультацій та діалогу між Комітетом Верховної Ради, органами державної влади і органами…
creator: В. Козаков
creator: Д. Демченко
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 78
ending page: 90
doi: 10.31673/2786-7412.2026.028137

МОДЕРНІЗАЦІЯ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ СИСТЕМИ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ У КОНТЕКСТІ ПІСЛЯВОЄННОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ
type: item
description: У статті досліджуються теоретичні та практичні аспекти модернізації правового регулювання системи публічного управління України в умовах завершення збройного конфлікту та переходу до етапу повоєнної трансформації держави. Автором проаналізовано сучасний стан нормативноправової бази у сфері публічного управління, виявлено системні вади чинного законодавства, що ускладнюють процеси відновлення та перебудови інституційної архітектури держави. Обґрунтовано необхідність комплексного реформування правових механізмів публічного управління з урахуванням стандартів Європейського Союзу, вимог процесу євроінтеграції та специфіки відбудови постраждалих регіонів. Особлива увага приділяється правовому забезпеченню децентралізації влади, модернізації державної служби, вдосконаленню інститутів громадянського суспільства як ключових складових ефективної системи публічного управління в умовах трансформаційного переходу. Досліджено зарубіжний досвід правового регулювання процесів державного відновлення після збройних конфліктів, зокрема, досвід Республіки Косово, Грузії та Боснії і Герцеговини. На підставі порівняльного аналізу запропоновано авторську концепцію модернізації правового регулювання публічного управління, що передбачає запровадження новітніх правових інструментів управління відбудовою, цифрову трансформацію органів публічної влади, посилення антикорупційних механізмів та зміцнення верховенства права. Сформульовано конкретні пропозиції щодо вдосконалення законодавства у сфері публічного управління та визначено пріоритетні напрями подальших наукових досліджень у цій галузі. Перелік посилань 1. Аверʼянов В. Б. Реформування українського адміністративного права: ґрунтовна концептуальна основа. Право України. 2019. №4. С. 14–27. 2. Дегтярьова І. О. Державна регіональна політика в умовах збройного конфлікту та перспективи повоєнного відновлення. Публічне управління: теорія та практика. 2023. № 2 (32). С. 5–17. 3. Крупник А. С., Тимцуник В. І. Методологічні підходи до модернізаці…
creator: В. Ліснича
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 91
ending page: 97
doi: 10.31673/2786-7412.2026.026378

ГЛОБАЛЬНІ ТЕНДЕНЦІЇ КІБЕРЗАГРОЗ У СФЕРІ ОХОРОНИ ЗДОРОВ’Я
type: item
description: У статті розкрито особливості сучасних кіберзагроз у сфері охорони здоров’я в умовах активної цифрової трансформації галузі та зростання обсягів обробки чутливих даних. Встановлено, що інтеграція інформаційнокомунікаційних технологій у медичні процеси сприяє розширенню спектра вразливостей і формуванню нових векторів атак. З’ясовано, що кіберзагрози трансформуються з поодиноких інцидентів у комплексні складні явища, які охоплюють технічні та поведінкові аспекти безпеки. Наголошено, що посилення цифровізації медичних систем супроводжується зростанням залежності від стабільності інформаційної інфраструктури. Підкреслено, що геополітичні чинники, вразливості ланцюгів постачання та використання сторонніх сервісів ускладнюють забезпечення кіберстійкості галузі. Констатовано стійку тенденцію до зростання кількості кіберінцидентів у сфері охорони здоров’я, що підтверджується статистичними даними. Визначено, що збільшення обсягів витоків даних обумовлено високою цінністю медичної інформації та тривалістю її нелегального використання. Зауважено, що кіберзловмисники щоразу активніше орієнтуються на систематичний збір і монетизацію персоналізованих медичних даних. Обґрунтовано, що фінансові наслідки кібератак мають тенденцію до зростання, що проявляється у підвищенні вартості відновлення інформаційних систем після інцидентів. Встановлено, що атаки програм-вимагачів залишаються домінуючим видом кіберзагроз у медичній сфері. Підтверджено, що ускладнення цифрових платформ сприяє поширенню багаторівневих атак, включаючи експлуатацію вразливостей вебзастосунків і міжсистемних комунікацій. З’ясовано, що поширення хмарних технологій та IoT-рішень формує додаткові ризики перехоплення та компрометації даних. Наголошено, що недостатній рівень фінансування кіберзахисту підвищує ймовірність реалізації загроз. Підкреслено, що ефективність протидії кіберзагрозам визначається рівнем інтеграції технічних і організаційних механізмів безпеки. Констатовано, що застосування криптографічних алгори…
creator: А. Ляшук
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 98
ending page: 107
doi: 10.31673/2786-7412.2026.025816

ІНСТИТУЦІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ІНДИКАТИВНОГО ПЛАНУВАННЯ ІНВЕСТИЦІЙНИХ ПРОЄКТІВ: РОЗПОДІЛ ПОВНОВАЖЕНЬ МІЖ РІВНЯМИ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ
type: item
description: У статті здійснено аналіз інституційного забезпечення індикативного планування інвестиційних проєктів в Україні з акцентом на розподілі повноважень між рівнями публічного управління. Обґрунтовано, що інвестиційна діяльність відіграє важливу роль у забезпеченні економічного відновлення, оскільки сприяє відтворенню основних фондів, формуванню доданої вартості та підтриманню макроекономічної стабільності в умовах ускладненого безпекового середовища. На основі аналізу структурної динаміки капітальних інвестицій за джерелами фінансування встановлено їхню нерівномірність і високу чутливість до кризових явищ, що проявляється у домінуванні власних коштів підприємств, варіативності бюджетних ресурсів та їх залежності від макроекономічних і воєнних чинників. Визначено, що за таких умов важливою стає узгодженість дій між різними рівнями публічного управління, що зумовлює необхідність чіткого розподілу повноважень між державними, регіональними та місцевими органами влади. Розкрито сутність індикативного планування як інструменту координації інтересів учасників інвестиційного процесу, який ґрунтується на рекомендаційному характері показників і поєднує механізми державного регулювання та ринкової саморегуляції. Охарактеризовано інституційну структуру планування інвестиційних проєктів, у межах якої національний рівень формує стратегічні орієнтири, регіональний адаптує їх до територіальних умов, а місцевий забезпечує практичну реалізацію. Проаналізовано нормативно-правове забезпечення управління публічними інвестиціями, зокрема взаємозвʼязок із середньостроковим бюджетним плануванням, механізми формування єдиного портфеля проєктів та застосування цифрових інструментів моніторингу. Встановлено, що трансформація системи управління публічними інвестиціями супроводжується впровадженням нових підходів до планування, оцінювання та контролю, що підвищує прозорість і результативність використання ресурсів. Узагальнено, що подальший розвиток інституційного забезпечення індикативного планува…
creator: Н. Ляшук
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 108
ending page: 118
doi: 10.31673/2786-7412.2026.021719

НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ДЕРЖАВНОЇ ПОЛІТИКИ УКРАЇНИ РОЗВИТКУ ОЗДОРОВЧОЇ РУХОВОЇ АКТИВНОСТІ НАСЕЛЕННЯ
type: item
description: Аналізу нормативно-правових документів, щодо правових засад формування і розвитку фізичної культури, масовому спорту і оздоровчої рухової активності громадян в сучасних умовах України присвячена ця стаття. Першим кроком у нормативно-правовому забезпечення державної політики України в сфері розвитку оздоровчої рухової активності населення стало ухвалення у 1993 році Закону України «Про фізичну культуру і спорт» , і далі – в поточній редакції 27.12.2025, який заклав основи правового регулювання галузі, включаючи поняття «фізичне виховання», «масовий спорт», «оздоровча рухова активність населення». Окремо, в Основних положеннях Стратегії розвитку фізичної культури та розвитку оздоровчої рухової активності населення на період до 2028 року визначено великий комплекс проблем, які вимагають термінового вирішення. Визначено, що проблемами, що потребують розвʼязання у сфері оздоровчої рухової активності населення за напрямом «Фізично активна нація», є – недосконала система взаємовідносин між державою та іншими субʼєктами сфери, що перешкоджає популяризації фізичної культури і спорту. Причинами виникнення проблеми є неврегульованість на законодавчому рівні механізму здійснення контролю за кваліфікацією кадрів у фітнес-індустрії, відносин меценатства та інвестицій у сфері фізичної культури і спорту, недостатня кількість інформаційно-соціальних кампаній, спрямованих на популяризацію спорту, мотиваційних презентацій масового спорту та спорту вищих досягнень, недостатній рівень інформування суспільства про перспективи та привабливість спортивної карʼєри, що зменшує мотивацію населення до систематичних занять фізичною культурою і спортом. У статті аналізуються державні та громадянські ініціативи в сфері оздоровчої рухової активності громадян. Такими ініціатива та соціальними проєктами виступають: – «Активні парки – локації здорової України», в якому започатковано нові форми залучення різних груп населення, у тому числі осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, внутрішньо переміще…
creator: В. Мужановський
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 119
ending page: 131
doi: 10.31673/2786-7412.2026.025510

КОНЦЕПЦІЯ ПОНЯТТЯ «КІБЕРПАЦІЄНТ» У КОНТЕКСТІ ЗАСТОСУВАННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ
type: item
description: У статті наведено результати дослідження феномену «кіберпацієнт» в контексті застосування штучного інтелекту. Наголошено на важливості сприйняття останнього як обʼєктивної реальності повсякдення, де життєво важливим є відповідь на питання щодо дружності чи ворожості його існування в житті людини. Наведене авторське визначення поняття «кіберпацієнт» – людина, яка виступає в якості субʼєкта або обʼєкта (залежно від ракурсу розгляду) в медичній площині із застосуванням інформаційних технологій та штучного інтелекту з метою покращення фізичного/психічного здоровʼя. Дане поняття розглянуте у трьох площинах реального співіснування інтересів людини та технологій штучного інтелекту: 1) кіберпацієнт як віртуальний пацієнт у медичній освіті – технологія, що дає можливість придбання навичок медико-психологічної допомоги за допомогою спеціальних інтерактивних систем, де одним із головних є штучний пацієнт – система компʼютерного моделювання організму людини або системи організму на різних рівнях: біохімічному, клітинному, фізіологічному або в цілому, яка дозволяє моделювати дії лікувальних препаратів, прогнозувати зміну стану організму від цієї дії, а також моделювати дію різних фізичних природних факторів; 2) кіберпацієнт як споживач медичної інформації в мережі Інтернеті, яка позиціонує себе у такому випадку як віртуальна медична бібліотека; 3) кіберпацієнт як пацієнт із психічним розладом внаслідок спілкування зі штучним інтелектом, розглянутого у двох головних аспектах: а) вплив чат-ботів зі штучним інтелектом на когнітивне здоровʼя; б) ШІ-психоз. Зроблено висновок про те, що метою застосування штучного інтелекту має бути посилення, а не підрив здоровʼя. Головним принцип: справжня допомога повинна надходити від людини, а не від штучних технологій, призначених переважно для залучення до технології ШІ, а не для зцілення. Наукова спільнота, держава, суспільство, особистість мають визначити головні для себе завдання у дослідженні, регулюванні та споживанні продуктів штучного ін…
creator: О. Панченко
creator: А. Кабанцева
creator: В. Гуменюк
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 132
ending page: 146
doi: 10.31673/2786-7412.2026.028011

АНАЛІЗ СТРАТЕГІЧНИХ ПЕРСПЕКТИВ ЕФЕКТИВНОСТІ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ В УМОВАХ ЄВРОІНТЕГРАЦІЇ
type: item
description: Публічне управління в Україні сьогодні функціонує в умовах багаторівневої та динамічної трансформації суспільних відносин, що перебувають під тривалим системним впливом внутрішніх військових і економічних ризиків та складних зовнішніх і геополітичних викликів. За таких обставин відбувається перегляд й переосмислення консервативних підходів до оцінювання ефективності діяльності публічної влади. В умовах воєнного стану, структурної перебудови економіки, нестійкості інституційного середовища та масштабної діджиталізації управлінських процесів поступово втрачають свою наукову цінність та змістовну спроможність параметри оцінки діяльності державного апарату, які ґрунтуються на формально-правових показниках. У поєднанні із виконанням Україною зобовʼязань із гармонізації внутрішнього законодавства до вимог держав-членів ЄС, наразі в Україні формується правовий і організаційний каркас оновленої рамки публічного управління, орієнтований на інституційну й функціональну спроможність публічно-правових владних інститутів. Насамперед це стосується їх здатності й дієвості забезпечувати безперервне надання адміністративних й соціальних послуг, оперативно адаптувати управлінські механізми до динамічно змінюваних суспільних-політичних явищ. У постійному фокусі органів публічної влади в сучасних обставинах мають бути процеси, повʼязані з оптимізацією бюджетних видатків, максимально корисного використання наявних економічних й трудових ресурсів із необмінним збереженням довіри населення до держави та інститутів громадянського суспільства. У контексті трансформації здійснення публічних повноважень науковий і практичний дискурс поступово зосереджується на дослідженні оновленого змісту категорії «ефективність публічного управління», яка є багатогранним явищем із інтегрованими інституційними, кадровими й процедурними компонентами. На сучасному етапі оцінку публічно-управлінської ефективності недоречно зводити до критеріїв економії ресурсів або оперативності ухвалення рішень. Дедалі частіше…
creator: О. Панченко
creator: Т. Кандаурова
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 147
ending page: 157
doi: 10.31673/2786-7412.2026.029412

ІНСТРУМЕНТАРІЙ ЕЛЕКТРОННОГО ВРЯДУВАННЯ ЯК ЗАСІБ ЦИФРОВІЗАЦІЇ СОЦІАЛЬНОГО ПАРТНЕРСТВА В УКРАЇНІ: ВІД СЕРВІСНИХ ПЛАТФОРМ ДО Е-УЧАСТІ
type: item
description: Стаття присвячена дослідженню ролі та ефективності інструментарію електронного врядування у процесах цифровізації соціального партнерства в Україні. Актуальність дослідження зумовлена необхідністю модернізації традиційних форм соціального діалогу та їх інтеграції у єдиний цифровий простір державного управління. У роботі проаналізовано перехід від суто сервісних моделей цифрових платформ (на прикладі порталу «Дія») до комплексних механізмів е-участі, що забезпечують інклюзивну взаємодію держави, профспілок та роботодавців. Методологічну основу дослідження становлять системний підхід, компаративний аналіз міжнародного досвіду (зокрема кейсів Естонії та Німеччини) та метод узагальнення нормативно-правової бази. Досліджено функціональні можливості сучасних е-платформ, систем електронних консультацій та петицій як інструментів формування державної соціальної політики. Наукова новизна роботи полягає в обґрунтуванні необхідності посилення інституційної спроможності субʼєктів соціального діалогу до цифрової взаємодії та легітимізації результатів онлайн-переговорів. Виявлено ключові барʼєри цифровізації: регіональну цифрову нерівність, недостатній рівень цифрової грамотності та фрагментарність інтеграції державних реєстрів. Доведено, що стратегічним вектором розвитку електронного врядування у сфері соціального партнерства є створення інтегрованих екосистем, які трансформують дистанційну комунікацію у повноцінну цифрову демократію. Сформульовано рекомендації щодо вдосконалення законодавства України в частині надання юридичної сили електронним формам соціального діалогу. Перелік посилань 1. Yevtushenko O. Digitalization of public administration and its peculiarities as a tool for socio-economic transformation in Ukraine. Public Administration and Regional Development. 2023. URL: https://pard.mk.ua/index.php/journal/article/view/390 (дата звернення: 16.04.2026). 2. Kolesnikova K. Digitization of public services in Ukraine: successes and challenges of digital transformation. For…
creator: O. Пухкал
creator: А. Кликов
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 158
ending page: 170
doi: 10.31673/2786-7412.2026.028813

АСПЕКТИ ВПРОВАДЖЕННЯ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ В СИСТЕМУ ПУБЛІЧНОГО УПРАВЛІННЯ УКРАЇНИ
type: item
description: У науковій статті здійснено комплексний аналіз теоретичних та практичних аспектів інтеграції штучного інтелекту в систему публічного управління України. Дослідження побудовано навколо вивчення трансформаційних процесів крізь призму трьох взаємопов'язаних вимірів: поточної цифрової готовності держави, міжнародного досвіду використання великих мовних моделей (LLM) у державному секторі та процесів формування адаптивного регуляторного середовища. Доведено, що такий всебічний підхід дозволяє сформувати чітке уявлення про архітектуру інтелектуалізованого врядування. Показано, що Україна активно формує власну екосистему цифрового врядування на основі базових платформ Дія, Prozorro та Трембіта. В межах цієї системи відбувається планомірна інтеграція інтелектуальних ШІ-асистентів для надання послуг і комунікації з громадянами, а також автоматизованих інструментів аналізу та експертизи нормативно-правових документів. Обґрунтовано, що впровадження bottom-up підходу до регулювання штучного інтелекту, закладеного у відповідній вітчизняній дорожній карті, дозволяє поетапно підготувати приватний бізнес, державні інститути та суспільство до гармонізації з вимогами AI Act Європейського Союзу, суттєво мінімізуючи потенційні операційні ризики. На основі компаративного аналізу національних LLM-ініціатив Болгарії, Греції, Нідерландів, Швеції, Сінгапуру та Албанії сформульовано конкретні стратегічні рекомендації щодо зміцнення інституційної спроможності України у технологічній сфері штучного інтелекту. У результаті дослідження виявлено та класифіковано ключові виклики, які стримують масштабування інновацій в урядовому секторі. До них віднесено гострий дефіцит кваліфікованих кадрів, постійні кіберзагрози для критичної інфраструктури в умовах воєнного стану, наявність застарілих ІТ-систем, а також ризики алгоритмічної упередженості під час прийняття рішень. Перелік посилань 1. OECD Principles on Artificial Intelligence. OECD, 2019. URL: https://oecd.ai/en/ai-principles (дата звернення: 16.…
creator: A. Салов
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 171
ending page: 179
doi: 10.31673/2786-7412.2026.024914

ТЕОРЕТИЧНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ МЕХАНІЗМІВ ДЕРЖАВНОГО УПРАВЛІННЯ РОЗВИТКОМ КАДРОВОГО ПОТЕНЦІАЛУ
type: item
description: У статті здійснено теоретичне узагальнення підходів до розвитку кадрового потенціалу публічного сектору з акцентом на визначенні його сутнісних характеристик, чинників формування та особливостей використання в умовах сучасних трансформацій. Обґрунтовано, що категорія «потенціал» має подвійне змістове навантаження, поєднуючи наявні можливості та приховані ресурси, що зумовлює доцільність застосування як статичного, так і динамічного підходів до її аналізу. На цій основі кадровий потенціал інтерпретується як інтегративна система, що включає сукупність професійних, освітніх, соціокультурних і психологічних характеристик персоналу, здатних забезпечувати ефективне функціонування органів публічної влади. У процесі дослідження встановлено, що якісне наповнення кадрового потенціалу визначає результативність управлінських рішень, що актуалізує необхідність його розгляду як відкритої системи, яка трансформується під впливом внутрішніх і зовнішніх чинників. Водночас доведено, що ефективність державного управління значною мірою залежить від здатності інституційного середовища виявляти та активізовувати приховані можливості службовців через механізми оцінювання, мотивації та професійного розвитку. Значну увагу приділено обґрунтуванню необхідності переходу до адаптивних моделей державного управління, що забезпечують гнучкість, інноваційність і здатність до реагування на зміни у сфері кадрового забезпечення. Зʼясовано, що інтеграція цифрових інструментів у систему управління персоналом сприяє підвищенню обґрунтованості управлінських рішень, забезпечує безперервний моніторинг кадрових процесів і формує основу для стратегічного планування. Водночас визначено, що ефективне управління кадровим потенціалом передбачає узгодження нормативно-правових засад із реальними компетентностями персоналу, а також поєднання освітніх, організаційних і мотиваційних інструментів. Узагальнення результатів дослідження дає підстави стверджувати, що формування механізмів державного управління розвитком ка…
creator: Л. Шевченко
rights: Авторське право (c) 2026 Публічно-управлінські та цифрові практики
date: 2026-06-12
publication date: 2026-06-12
number: 2
starting page: 180
ending page: 189
doi: 10.31673/2786-7412.2026.021515