«Економіка. Менеджмент. Бізнес» – це економічний науково-практичний журнал, заснований Вищим закладом освіти: Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій у 2010 році. ISSN: 2415-8089 (Друк) DOI 10.31673/2415-8089 Засновник: Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій Ліцензія Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення: Державний університет інформаційно-комунікаційних технологій внесено до Реєстру суб’єктів у сфері медіа. Ідентифікатор наукового журналу «Економіка. Менеджмент. Бізнес»: R30-02945 (рішення №863 від 21.03. 2024 р.). Свідоцтво про державну реєстрацію: КВ № 20874-10674 ПР (із змінами від 12.08.2014). Журнал видається за рішенням Вченої ради Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій Рік заснування журналу: 2010 рік Тематика журналу: Висвітлення актуальних питань економіки, теорії та практики менеджменту, бізнесу. Галузь науки: економічні. Спеціальності: 051 – Економіка; 073 – Менеджмент; 075 – Маркетинг. Періодичність видання: щоквартально (4 рази на рік). Реферативні бази даних: Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського, CrossRef, Index Copernicus International, Google Scholar, Bielefeld Academic Search Engine (BASE), Ulrichsweb Global Serials Directory. Мова публікацій: українська, англійська Політика (мета та завдання) наукового видання. Видання публікує дослідження науковців, які працюють над актуальними науковими проблемами в галузі економіки. Журнал зорієнтовано на науковців, викладачів, студентів, а також усіх, кого цікавить розвиток науки в Україні. У науковому журналі публікуються тільки оригінальні статті. Метою журналу «Економіка. Менеджмент. Бізнес» є сприяння розвитку наукового потенціалу ДУІКТ з питань економіки, менеджменту, сталого розвитку підприємств, інноваційних процесів макро- і мікрорівня, глобальних проблем економічного розвитку, стратегічного управління, маркетингу та освітніх інновацій; розширення простору публічної наукової комунікації в галузі економічних наук та наповнення якісним змістом наукової дискусії у контексті світової науки за науковими напрямками, що розвиваються у ДУІКТ; оприлюднення результатів наукових досліджень, інформування широкої наукової громадськості та забезпечення офіційного визнання нових результатів досліджень; інтеграція вітчизняної наукової дискусії у світовий науковий економічний простір. Розкриття цієї мети забезпечує координацію фундаментальних й прикладних наукових досліджень з економіки різних фахівців та сприяє їх актуалізації. Завданням журналу є підвищення рівня якості економічної науки, а також створення унікальної науково-практичної платформи для висвітлення актуальних тенденцій і перспектив розвитку економічної науки та міждисциплінарних досліджень, розгляду теоретичних, методологічних та практичних аспектів менеджменту та маркетингу в економіці та управлінні бізнесом, аналізу та висвітлення останніх досягнень економічної науки, вільного обміну думками через публікацію відповідних наукових матеріалів. Телефон: 380 (44) 248-86-01, +380 (44) 520-13-01, +380 (44) 249-25-75, +38 (067) 2087754 Електронна адреса: sazonovadut@gmail.com
МОДЕЛЬ ОЦІНЮВАННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ УПРАВЛІННЯ ІТ-ПРОЄКТАМИ З ВИКОРИСТАННЯМ ШТУЧНОГО ІНТЕЛЕКТУ
У статті обґрунтовано необхідність переосмислення підходів до оцінювання ефективності управління ІТ-проєктами в умовах цифрової трансформації. Традиційні методи, засновані на «залізному трикутнику» (час, бюджет, зміст), не враховують реальну бізнес-цінність проєктів та ігнорують вплив штучного інтелекту на управлінські процеси. Запропоновано авторську Інтегровану матрицю ефективності управління ІТ-проєктами (ІМЕУ) – тривимірну модель, що поєднує рівні оцінювання (операційний, тактичний, стратегічний), етапи життєвого циклу проєкту та типи показників (кількісні, якісні, предиктивні на основі ШІ). Модель дозволяє інтегрувати різнорідні дані, забезпечує комплексний аналіз ефективності управління та проактивне прийняття рішень. Практичне застосування ІМЕУ сприятиме підвищенню успішності ІТ-інвестицій, стратегічному вирівнюванню проєктної діяльності з цілями бізнесу та ефективному використанню потенціалу штучного інтелекту в управлінні проєктами. Ключові слова: ефективність управління; управління ІТ-проєктами; штучний інтелект; оцінювання ефективності; гнучкі методології; інтегрована модель. Список використаних джерел 1. Wysocki, R. K. (2019). Effective Project Management: Traditional, Agile, Extreme. Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, In. 656 p. 2. Zybareva, O., Pashnyak, Ye., & Kravchuk, I. (2024). Concepts and models of project-oriented business management. Scientific Bulletin of Polissia, (1 (28)), 434-446. http://nvp.stu.cn.ua/article/download/311978/303082 3. Project Management Body of Knowledge (PMBOK). Project Management Institute. 408 p. https://pmiukraine.org/pmbok7 . 4. Aguilera, R. V., Marano, V., & Haxhi, I. (2019). International corporate governance: A review and opportunities for future research. Journal of International Business Studies, 50, 457- 498. https://doi.org/10.1057/s41267-019-00232-w 5. Ahmed, R., Samar, S., & Philbin, S. P. (2025). Unlocking project success: Investigating how senior management support affects the performance of project management and benefits Management in IT Projects. Engineering Management Journal, 1-14. https://doi.org/10.1080/10429247.2025.2485960 6. Ameels, A., Bruggeman, W., & Scheipers, G. (2002). Value-based management control processes to create value through integration: a literature review. https://repository.vlerick.com/server/api/core/bitstreams/3e8402f0-9c61-4859-bef4- 39d074a58261/content (07.03.2026) 7. Vertil, E. (2025). Benefits Realization Management in Agile Project Portfolios (Doctoral dissertation, Capella University) https://search.proquest.com/openview/dd9912ec2f1ed95226d882f88697e8a0/1.pdf?pqorigsite=gsch olar&cbl=18750&diss=y 8. Beck, K., et al. (2001). "Manifesto for Agile Software Development." Agile Alliance. http://agilemanifesto.org. 9. Cohen, D., Lindvall, M., & Costa, P. (2004). An introduction to agile methods. Advances in computers, 62(03), 1-66. https://www.cse.chalmers.se/~feldt/courses/agile/cohen_2004_intro_to_agile_methods.pdf 10. Srivastava, A., Bhardwaj, S., & Saraswat, S. (2017, May). SCRUM model for agile methodology. In 2017 International Conference on Computing, Communication and Automation (ICCCA) (pp. 864-869). IEEE. https://ieeexplore.ieee.org/abstract/document/8229928/ 11. Bhuddi, A., & Thandavarayan, V. G. (2025). AI-enabled benefits realization management. https://www.diva-portal.org/smash/get/diva2:1979974/FULLTEXT01.pdf (дата звернення: 07.02.2026) 12. Onyao, L. A., Zivak, J., Al Turk, A. (2025). AI-driven project management: Challenges & oppportunities. Journal of Management & Engineering Integration, 18(1), 14-22. https://doi.org/10.62704/10057/30201 13. Dam, H. K., Tran, T., Grundy, J., Ghose, A., & Kamei, Y. (2018). Towards effective AIpowered agile project management (No. arXiv:1812.10578). arXiv. http://arxiv.org/abs/1812.10578 14. Storchak, K. P., Tushych, A. M., & Bondarchuk, A. P. (2018). Cluster data analysis using artificial neural networks. Sviaz [Communication], (6), 36-38. https://con.dut.edu.ua/index.php/communication/article/view/2184/2085. 15. Bondarchuk, A., Korshun, N., Dibrivnyi, O., & Spivak, S. (2025). Ai-powered WI-FI access controllers: a new approach to wireless network design. Information and Telecommunication Sciences, 16(2), 27-35. https://infotelesc.kpi.ua/article/view/346532 16. Dima, A. M. (Ed.). (2020). Artificial Intelligence Adoption in Project Management: Main Drivers, Barriers and Estimated Impact. Proceedings of the International Conference on Economics and Social Sciences, 758–767. https://doi.org/10.2478/9788395815072-075 17. Hashfi, M. I., & Raharjo, T. (2023). Exploring the Challenges and Impacts of Artificial Intelligence Implementation in Project Management: A Systematic Literature Review. International Journal of Advanced Computer Science and Applications, 14(9). https://doi.org/10.14569/IJACSA.2023.0140940 18. Jiang, Y. (2021). Application of Data Mining Technology in Field Verification of Project Cost. Advances in Multimedia, 2021, 1–11. https://doi.org/10.1155/2021/3585878 19. Opeyemi Abayomi Odejide & Tolulope Esther Edunjobi. (2024). AI in Project Management: Exploring Theoretical Models for Decision-Making and Risk Management. Engineering Science & Technology Journal, 5(3), 1072–1085. https://doi.org/10.51594/estj.v5i3.959 20. Savio, R. D., & Ali, J. M. (2023). Artificial Intelligence in Project Management & Its Future. Saudi Journal of Engineering and Technology, 8(10), 244–248. https://doi.org/10.36348/sjet.2023.v08i10.002 21. Kriskun, I., & Bondarchuk, A. (2026). Evaluating the effectiveness of project management in the information technology sector. European scientific journal of Economic and Financial innovation, 1(19), 264-274. https://journal.eae.com.ua/index.php/journal/article/view/725.
Авторське право (c) 2026 Економіка. Менеджмент. Бізнес
СУЧАСНІ ЕКОНОМІКО-ПРАВОВІ МЕХАНІЗМИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ЕКОНОМІЧНОЇ БЕЗПЕКИ
У статті досліджуються сучасні механізми та індикатори протидії економічній корупції в Україні, що є ключовим фактором забезпечення економічної безпеки держави. Особлива увага приділяється аналізу корупції як прихованої змінної, яка не піддається прямому вимірюванню та вимагає застосування комплексних підходів для оцінки її рівня та масштабів впливу на економіку. Автори розглядають різноманітні методи оцінювання корупційних проявів, включаючи прямі та непрямі методи, структурний аналіз, метод м’якого моделювання, експертні оцінки та змішані підходи. Виділено ключові елементи механізмів протидії економічній корупції, серед яких: інструменти економічного управління та мотивації, механізми оперативного реагування на корупційні прояви, інструменти саморегулювання, інформаційно-аналітичні системи моніторингу та оцінки, а також набір індикаторів економічної корупції, що дозволяють формалізувати та кількісно оцінити її прояви. Ключові слова: корупція, економічна безпека, індикатори корупції, механізми протидії, тіньова економіка, методи оцінки, кримінальний кодекс, цивільний кодекс. Список використаних джерел 1. Antonova O.M. (2018). Corruption as an internal threat to the economic security of the national economy of Ukraine/ Antonova O.M., Ilchenko V.A. // Problems and prospects of ensuring stable socio-economic development. Collection of scientific papers. Series «Economy». Vol. 19, Issue 306. M, DonSU, 201 . 164-172. 2. Antonova O.M. (2025). Foreign experience in combating corruption in the economic sphere. / Antonova O.M., Tyazhina A.M.// Scientific Bulletin of the National Academy of Statistics, Accounting and Auditing, 2025, No. 3-4. DOI: https://doi.org/10.31767/nasoa.3-4-2025.02 3. Busol O.Yu. (2014). Counteraction to Corruption Crime in Ukraine in the Modern Period: Monograph. Kyiv: In Yure, 2014. 564 p. 4. Kostenko O.M., Busol O.Yu. (2016). The concept of combating corruption crime in Ukraine requires new approaches: main theses // Public Law. 2016. No. 2(22). P.143-151. 5. Kravchuk M., Petrovska I. The essence of corruption and the main ways to overcome it in Ukraine // Current problems of jurisprudence. 2021. No. 2. P. 49-55. 6. Maletova O.S., Tymoshenko O.O. (2025). Generalization of the best foreign practices in combating corruption for Ukraine // Law and Safety. 2025. No. 3. 7. Melnyk M.I. (2001). Corruption: essence, concept, countermeasures: monograph. Kyiv: Atika, 2001. 304 8. Nevmerzhytskyi E.V. (2008). Corruption in Ukraine: Causes, Consequences and Countermeasures: Monograph. Kyiv: KNT, 2008. 368 p. 9. Rose-Ackerman S. (1999). Corruption and Government: Causes, Consequences, and Reform. Cambridge: Cambridge University Press, 1999. 266 p. 10. Tanzi V. (1998). Corruption Around the World: Causes, Consequences, Scope, and Cures // IMF Staff Papers. Vol. 45, No. 4. Washington, D.C.: International Monetary Fund, 1998. P. 559-594. 11. Criminal Code of Ukraine: Law of Ukraine dated 05.04.2001 No. 2341-III. URL: https://zakon.rada.gov.ua 12. Civil Code of Ukraine: Law of Ukraine dated 16.01.2003 No. 435-IV. URL: https://zakon.rada.gov.ua 13. Law of Ukraine «On Prevention of Corruption»: Law of Ukraine dated 14.10.2014 No. 1700- VII. RL: https://zakon.rada.gov.ua 14. Baranovsky O.I. Economic Security of the State: Monograph. Kyiv: KNEU. 2020. 448 p. 15. Zhyvko, Z.B. Economic Security of an Enterprise: A Textbook. Kyiv: Alerta. 2019. 256 p. 16. Kovalenko, O.V. Economic and Legal Mechanisms for Ensuring National Economic Security. Economy and State. 2024. No. 3. Р. 45-50. 17. Ivanenko I.M. Legal Framework for Ukraine’s Economic Security in the Context of Globalization. Law and Society. 2023. No. 2. Р. 112-118. 18. Petrenko S.V. Financial and Economic Security of the State in the Digital Economy. Economic Bulletin. 2024. No. 1. Р. 78-84. 19. Honcharuk T.A. Economic Security Under Martial Law. Journal of Economics and Law. 2024. No. 2. Р. 33-39. 20. Savchuk N.L. Institutional Mechanisms for Ensuring Economic Security. Economics and Management. 2023. No. 4. Р. 90-96.
МЕХАНІЗМ АДАПТАЦІЇ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИХ УГІДЬ УКРАЇНИ ДО СУЧАСНИХ ВИКЛИКІВ: ЕКОНОМІЧНИЙ АСПЕКТ
Дане дослідження присвячене вивченню механізмів адаптації сільськогосподарських угідь України до сучасних природних викликів, серед яких кліматичні зміни деградація ґрунтів, що зумовлена триваючими воєнними діями, які спричинені російським вторгненням в Україну, а також теоретико-методичні та прикладні аспекти формування стійкого механізму адаптації сільськогосподарських угідь України до сучасних соціально-економічних, екологічних та інституційних викликів. В ході виконання цього дослідження була обґрунтувана система економічних інструментів, здатних підвищити стійкість землекористування та забезпечити довгострокову продуктивність сільськогосподарських земель без надмірного деструктивного впливу на них, а також з урахуванням нинішньої диспозиції екологічної безпеки аграрного сектору України. У науковій роботі розглянуто економічні передумови та чинники адаптації сільськогосподарських угідь, проаналізовано особливості їх функціонування в сучасних умовах господарювання та визначено ключові напрями підвищення ефективності використання земельних ресурсів. Обґрунтовано, що механізм адаптації має базуватися на комплексному поєднанні економічних, організаційних та інституційних інструментів управління земельними ресурсами. Особливу увагу приділено удосконаленню економічних стимулів раціонального землекористування, впровадженню інноваційних агротехнологій, розвитку системи моніторингу стану земель та підвищенню рівня інвестиційної привабливості аграрного сектору. Визначено, що ефективна адаптація сільськогосподарських угідь сприятиме підвищенню продуктивності землекористування, зміцненню продовольчої безпеки держави та забезпеченню сталого розвитку аграрної економіки України. Реалізація запропонованих підходів сприятиме підвищенню ефективності використання сільськогосподарських угідь, відновленню родючості ґрунтів, зміцненню продовольчої безпеки держави та забезпеченню сталого розвитку аграрного сектору економіки України. Ключові слова: економічна стійкість, кліматичні ризики, захист земель, аграрна політика, екологічна безпека, сільське господарство. Список використаних джерел 1. Borodina, O. M. (2022). Ahrarna polityka Ukrainy: vytoky, suchasnist i perspektyvy rozvytku [Agrarian policy of Ukraine: origins, present and development prospects]. Kyiv: NAS of Ukraine. 2. Heiets, V. M. (2023). Ekonomika Ukrainy: kliuchovi problemy ta perspektyvy rozvytku [Economy of Ukraine: key problems and development prospects]. Kyiv: NAS of Ukraine. 3. Official website of the State Statistics Service of Ukraine. Available at: http://www.ukrstat.gov.ua/ 4. Kucher, A. V. (2021). Ekonomika vykorystannia zemelnykh resursiv u silskomu hospodarstvi [Economics of land resources use in agriculture]. Kharkiv: FOP Brovin O. V. 5. Lupenko, Yu. O. (2022). Rozvytok ahrarnoho sektoru ekonomiky Ukrainy v umovakh transformatsiinykh zmin [Development of the agricultural sector of Ukraine's economy under transformational changes]. Kyiv: National Scientific Centre “Institute of Agrarian Economics”. 6. Sabluk, P. T. (2020). Ekonomika ahrarnoho vyrobnytstva i prodovolcha bezpeka Ukrainy [Economics of agricultural production and food security of Ukraine]. Kyiv: National Scientific Centre “Institute of Agrarian Economics”. 7. Fedorov, M. M. (2021). Zemelni vidnosyny ta efektyvnist vykorystannia silskohospodarskykh uhid [Land relations and efficiency of agricultural land use]. Kyiv: Agrarna Nauka. 8. Khodakivskyi, O. V. (2023). Ekonomichni problemy rozvytku zemelnykh vidnosyn v ahrarnomu sektori [Economic problems of land relations development in the agrarian sector]. Kyiv: National Scientific Centre “Institute of Agrarian Economics”. 9. Shpykuliak, O. H. (2022). Instytutsiini zasady rozvytku ahrarnoho pidpryiemnytstva [Institutional foundations of agricultural entrepreneurship development]. Kyiv: National Scientific Centre “Institute of Agrarian Economics”. 10. Solow, R. M. (2000). Growth Theory: An Exposition. Oxford: Oxford University Press. 11. Porter, M. E. (2008). Competitive Advantage: Creating and Sustaining Superior Performance. New York: Free Press. 12. Stiglitz, J. E. (2012). The Price of Inequality. New York: W. W. Norton & Company. 13. Sen, A. (1999). Development as Freedom. Oxford: Oxford University Press.
УПРАВЛІННЯ ЛАНЦЮГАМИ ПОСТАЧАННЯ ТА ТОВАРНИМИ ЗАПАСАМИ В СИСТЕМІ СУЧАСНОЇ ТОРГІВЛІ
У статті досліджено теоретичні та практичні аспекти управління ланцюгами постачання та товарними запасами в системі сучасної торгівлі. Обґрунтовано актуальність проблеми в умовах посилення конкуренції, глобалізації ринків та активної цифровізації бізнеспроцесів підприємств. Проаналізовано сутність, структуру та функції ланцюгів постачання, визначено їхню роль у забезпеченні ефективного функціонування торговельних підприємств та задоволенні попиту споживачів. Особлива увага приділена управлінню товарними запасами як критично важливому елементу логістичної системи, що впливає на фінансові результати та оборотність товарів. Розглянуто сучасні методи оптимізації запасів, включно з моделями економічного розміру замовлення (EOQ), ABC-аналізом та системами контролю рівня запасів, а також інструменти логістичного аналізу, що дозволяють підвищити точність планування та ефективність процесів. Визначено роль цифрових технологій і інформаційних систем управління у підвищенні прозорості, гнучкості та адаптивності ланцюгів постачання. Обґрунтовано напрями вдосконалення логістичних процесів, оптимізації запасів та інтеграції цифрових інструментів, що сприяє стабільному функціонуванню торговельних підприємств, зменшенню витрат та підвищенню рівня обслуговування клієнтів у сучасних умовах ринку. Ключові слова: ланцюги постачання, управління запасами, логістика, товарні ресурси, торговельні підприємства, цифровізація, логістичні процеси. Список використаних джерел 1. Christopher, M. (2025). Logistics and supply chain management: Creating value-adding networks (5th ed.). Financial Times Publishing. https://calidadsinlagrimas.com/wpcontent/uploads/2025/06/Logistics-and-Supply-Chain-Management-Martin-Christopher.pdf 2. Bowersox, D., Closs, D., & Cooper, M. (2019). Supply chain logistics management (5th ed.). McGraw-Hill Education. https://studylib.net/doc/27881765/bowersox-et-al.-2019?p=4 3. Han, N., & Um, J. (2023). Risk management strategy for supply chain sustainability and resilience capability. Risk Management, 25(1). https://doi.org/10.1057/s41283-023-00138-w 4. Osokin Gennady (2024) Tsyfrovizatsiia lantsiuhiv postachannia yak faktor transformatsii biznes-modelei [Digitalization of supply chains as a factor of transformation of business models]. Ekonomika ta suspilstvo – Economy and society, vol. 64. Available at: https://economyandsociety.in.ua/index.php/journal/article/view/4258/4183 (in Ukrainian) 5. Ivanov D., Dolgui A. Viability of supply chain networks. International Journal of Production Research. https://doi.org/10.1080/00207543.2020.1750727 6. Lisitsa Viktoriia, Mykhaylenko Olena, Rotenberg Oleksandr (2023) Tsyfrovi lantsiuhy postavok: Tekhnolohii, tendentsii ta napriamy rozvytku [Digital supply chains: technologies, trends and directions of development. Economy and management of enterprises]. Prychornomorski ekonomichni studii – Black Sea Economic Studies, vol. 81, pp. 99–106. https://doi.org/10.32782/bses.81-17 (in Ukrainian).
УПРАВЛІНСЬКІ РІШЕННЯ У ПРОЦЕСАХ ДЕРЖАВОТВОРЕННЯ: ТЕОРЕТИЧНІ ЗАСАДИ ТА ПРАКТИЧНІ МЕХАНІЗМИ РЕАЛІЗАЦІЇ
У статті досліджено теоретичні засади формування та реалізації управлінських рішень у процесах державотворення. Обґрунтовано актуальність дослідження в умовах трансформації системи державного управління, розвитку демократичних інституцій та зростання ролі ефективних управлінських механізмів у забезпеченні стабільного соціальноекономічного розвитку держави. Визначено сутність управлінських рішень у системі державного управління, а також їх значення для формування та реалізації державної політики. Проаналізовано основні етапи прийняття управлінських рішень у державному секторі та визначено ключові фактори, що впливають на ефективність їх реалізації. Особливу увагу приділено механізмам взаємодії органів державної влади, інститутів громадянського суспільства та інших суб’єктів управління у процесі формування управлінських рішень. Розглянуто сучасні підходи до оптимізації управлінських процесів у державному секторі, зокрема використання інформаційно-аналітичних систем та цифрових технологій. У результаті дослідження встановлено, що ефективність управлінських рішень у процесах державотворення залежить від рівня інституційного розвитку держави, якості інформаційного забезпечення управління, а також рівня професійної компетентності управлінського персоналу. Ключові слова: державне управління, управлінські рішення, державотворення, державна політика, механізми управління, публічне адміністрування. Список використаних джерел 1. Korniievskyi, S. (2025). Teoriia ta praktyka kolaboratyvnoho vriaduvannia: suchasnyi stan ta perspektyvy dlia Ukrainy [Theory and practice of collaborative governance: current state and prospects for Ukraine]. Aspects of Public Administration, 13(1). https://doi.org/10.15421/152504 [in Ukrainian] 2. Dunn, W. (2017) Public Policy Analysis. 6th edn. Taylor and Francis. Available at: https://www.perlego.com/book/2193127/public-policy-analysis-an-integrated-approach-pdf. 3. Kelnert, Tania & Silva, Claudete. (1993). Reinventing government: how the entrepreneurial spirit is transforming the public sector. Revista de Administração de Empresas. 33. 97-99. DOI:10.1590/S0034-75901993000600010 4. Melnichuk, L. V., & Kryvosheieva, Ye. A. (2024). Upravlinski rishennia v protsesi ukrainskoho derzhavotvorennia [Management decisions in the process of Ukrainian state formation]. Scientific Bulletin of the National Academy of Statistics, Accounting and Audit, (3–4). doi.org [in Ukrainian] 5. Voityk, O. Ye. (2023). Osoblyvosti pryiniattia upravlinskykh rishen v orhanakh mistsevoho samovriaduvannia [Peculiarities of management decision-making in local government bodies]. Demokratychne vriaduvannia [Democratic Governance], (1), 63–74. http://nbuv.gov.ua/UJRN/DeVr_2023_1_8 [in Ukrainian] 6. Hurzhii, T. O. (2022). Rozroblennia upravlinskykh rishen pid chas kryzy v kompanii: osoblyvosti ta etapy [Development of management decisions during a crisis in a company: features and stages]. Biznes-navihator [Business Navigator], (1), 41–44. http://nbuv.gov.ua/UJRN/bnav_2022_1_9 [in Ukrainian].
МАКРО- ТА МІКРОЕКОНОМІЧНІ ЕФЕКТИ РОЗВИТКУ ЕЛЕКРОННОЇ КОМЕРЦІЇ У ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ ПІДПРИЄМСТВ
У статті досліджено вплив електронної комерції на зовнішньоекономічну діяльність підприємств у територіальному вимірі. Актуальність теми зумовлена прискоренням цифровізації міжнародної торгівлі, зростанням ролі цифрових платформ та необхідністю адаптації підприємств і державної політики до нових умов глобальної конкуренції. Метою дослідження є теоретичне обґрунтування та систематизація макро- і мікроекономічних ефектів розвитку електронної комерції, а також визначення напрямів підвищення ефективності її використання у зовнішньоекономічній діяльності підприємств. У результаті дослідження уточнено економічну сутність електронної комерції в системі міжнародної торгівлі, розкрито трансформацію моделей зовнішньоекономічної діяльності під впливом цифровізації та обґрунтовано взаємозв’язок змін на рівні підприємств і територій. Виявлено, що впровадження електронних каналів збуту змінює структуру витрат і доходів підприємств, підвищує їх конкурентоспроможність та розширює доступ до зовнішніх ринків. На макроекономічному рівні розвиток електронної комерції сприяє диверсифікації експорту, інтеграції у глобальні ланцюги вартості та посиленню економічної активності територій. Основні висновки полягають у тому, що ефективність розвитку електронної комерції залежить від узгодженості державної політики та стратегій підприємств, а також від рівня розвитку цифрової інфраструктури й інституційного середовища. Системний підхід до використання електронної комерції забезпечує формування синергетичного ефекту та підвищення конкурентоспроможності у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Ключові слова: електронна комерція, зовнішньоекономічна діяльність, цифровізація, міжнародна торгівля, конкурентоспроможність підприємств, макроекономічні ефекти, цифрова інфраструктура. Список використаних джерел 1. Davydiuk, L. P. & Shvarts, I. V. (2026). Elektronna komertsiia u rozvytku zovnishnoekonomichnoi diialnosti pidpryiemstva : analitychni pidkhody ta kilkisna otsinka spozhyvchoho popytu [E-commerce in the Development of a Company’s Foreign Economic Activity: Analytical Approaches and Quantitative Assessment of Consumer Demand]. Investytsii : praktyka ta dosvid. 1. 105–112. https://doi.org/10.32702/2306-6814.2026.1.105. 2. Dubel, M. V. & Barvichenko, O. O. (2023). Osoblyvosti elektronnoi komertsii v Ukraini v umovakh viiny [Specific Features of E-commerce in Ukraine under Wartime Conditions]. Pidpryiemnytstvo ta innovatsii. 2023. 27. 16–22. https://doi.org/10.32782/2415-3583/27.2. 3. Gezgin, N. & Başarır, Ç. (2024). The impact of e-commerce on international trade : a research for the eurozone. International Journal of Management Economics and Business. https://doi.org/10.17130/ijmeb.1473457. 4. Han. J. & Zhu. W. (2024).Research on the change and development of international trade under the environment of electronic commerce. Academic Journal of Business & Management. 6(4). https://dx.doi.org/10.25236/AJBM.2024.060426/. 5. Wei, H. (2025). Impact of Cross-Border E-commerce on Traditional Trade Patterns: A Literature Review. Advances in Economics, Management and Political Sciences. https://doi.org/10.54254/2754-1169/2024.19279. 6. Zghurska, O. M. & Martynenko, M. O. (2023). Iliushchenko N. V. Suchasni trendy rozvytku elektronnoi komertsii v umovakh didzhytalizatsii suspilstva. Ekonomika [Contemporary Trends in the Development of E-commerce under the Conditions of Societal Digitalization]. Menedzhment. Biznes. 2023. 1-2(41). 32–39. https://doi.org/10.31673/2415-8089.2023.120660.
ЕЛЕКТРОННА КОМЕРЦІЯ ТА ІНТЕРНЕТ-ТОРГІВЛЯ: ТЕНДЕНЦІЇ ТА ПЕРСПЕКТИВИ РОЗВИТКУ
У статті досліджено теоретичні та практичні аспекти розвитку електронної комерції та інтернет-торгівлі в умовах цифрової трансформації економіки. Обґрунтовано актуальність дослідження, що зумовлена активним впровадженням інформаційнокомунікаційних технологій у сферу торговельної діяльності, зростанням ролі цифрових платформ та зміною поведінки споживачів на сучасному ринку. Розглянуто сутність електронної комерції як складової цифрової економіки та визначено її місце у системі сучасних торговельних відносин. Проаналізовано основні моделі електронної комерції, що характеризують різні форми взаємодії між учасниками ринку у процесі здійснення електронних торговельних операцій. Значну увагу приділено дослідженню ролі сучасних цифрових технологій у розвитку електронної комерції, зокрема використанню систем аналізу даних, штучного інтелекту, хмарних технологій та інформаційних платформ. Визначено ключові переваги використання інтернет-торгівлі для підприємств, серед яких розширення ринків збуту, оптимізація бізнес-процесів, підвищення ефективності комунікації зі споживачами та зниження операційних витрат. Окрему увагу приділено аналізу проблем розвитку електронної комерції, що пов’язані з питаннями кібербезпеки, логістики, правового регулювання та зростання конкуренції на онлайн-ринках. Обґрунтовано, що подальший розвиток електронної комерції потребує інтеграції інноваційних технологій, удосконалення логістичної інфраструктури та адаптації систем управління підприємствами до умов цифрового середовища. Ключові слова: електронна комерція, інтернет-торгівля, цифрова економіка, електронний бізнес, цифрові технології, онлайн-платформи, торговельна діяльність. Список використаних джерел 1. Dzyubina, A., & Zeleniukh, O. (2024). Electronic commerce in the structure of electronic business. Modern Economics. https://doi.org/10.31521/modecon.V43(2024)-04 2. Zahrebelna, Iryna & Diadyk, Tetiana & Kosenko, Vitalii. (2024). Innovative development as a factor of increasing the competitiveness of enterprises. Ukrainian Journal of Applied Economics and Technology. 61-65. https://doi.org/10.36887/2415-8453-2024-3-11 3. Matskiv, H., & Raiter, N. (2023). Trends in the electronic commerce development. Bulletin of Lviv National Environmental University. https://doi.org/10.31734/economics2023.30.163 4. Shevchuk, O., Shevchuk, N., Markhivka, O., & Odarchuk, V. (2025). Integration trends in the development of e-commerce: accounting and control aspect. Herald of Economics. https://doi.org/10.35774/visnyk2025.03.150 5. Zhang Kuan, Pakhnenko, Olena. (2022). RESEARCH ON CHINA'S CROSS-BORDER ECOMMERCE BASED ON THE BACKGROUND OF DIGITAL TECHNOLOGY. Vìsnik Sumsʹkogo deržavnogo unìversitetu. 2022. 106-110. https://doi.org/10.21272/1817-9215.2022.2-12.
РЕАЛІЗАЦІЯ КОНЦЕПЦІЇ КОНКУРЕНТОСПРОМОЖНОСТІ ПІДПРИЄМЦІВ: ЕКОНОМІКО-ПСИХОЛОГІЧНИЙ АСПЕКТ
У статті досліджено фактори впливу на формування конкурентоспроможності суб’єктів підприємницької діяльності. Обгрунтовано, що конкурентоспроможність підприємців зумовлена особистісними та професійними перевагами. Встановлено, що конкурентоспроможність підприємців є психологічно складним об’єктом, має системні властивості, включає підсистеми конкурентоспроможності особистості та діяльності підприємців. Розроблено теоретичні моделі конкурентоспроможності підприємців та визначено їх особистісно-професійні ознаки, які мають пояснювальні, прогностичні та прикладні властивості. Показано, що у вивченні конкурентоспроможності підприємців провідну роль відіграють якісні та інтуїтивні методи, особливо метод експертного оцінювання. Визначено шляхи підвищення психологічної готовності підприємців до діяльності в умовах конкуренції. Встановлено, що конкурентоспроможність підприємців пов’язана з підприємницьким потенціалом, який має властивість ресурсного відтворення. Виявлено зв’язок між рівнем розвитку особистісно-професійних властивостей конкурентоспроможних підприємців та їх потенціалом. Визначено, що конкурентоспроможні підприємці мають систему значущих мотивів діяльності, серед яких провідним є мотив отримання прибутку у поєднанні зі стратегією орієнтації на досягнення та уникнення невдач. Показано, що зі зростанням професіоналізму та соціальної зрілості у підприємців підвищується роль і значення гуманістичних мотивів. Встановлено особистіснопрофесійні властивості підприємців, які впливають на їхній імідж та ділову репутацію. Визначено найважливіші особистісно-професійні якості підприємців, які зумовлюють інноваційну спрямованість та інноваційну активність, пов’язані з їхньою професійною творчістю, поліпрофесійною та компетентністю. Розроблено узагальнену модель конкурентоспроможності підприємців. Визначено психологічні бар’єри та обмеження, що перешкоджають розвитку конкурентоспроможності підприємців. Розроблено концепцію конкурентоспроможності підприємців, виявлено основні шляхи та умови для її реалізації. Ключові слова: підприємницький потенціал, інноваційна активність, імідж та ділова репутація, психологічні бар’єри, модель конкурентоспроможності підприємців. Список використаних джерел 1. Bechko P. K., Holoborodko Ya. O. (2015) Teoretychni zasady sutnosti ekonomichnykh katehorii «konkurentsiia» i «konkurentospromozhnist [Theoretical foundations of the essence of the economic categories «competition» and «competitiveness»]. Efektyvna ekonomika– Efficient economy, vol. 7. Available at: http://www.economy.nayka.com.ua/?op=1&z=4191 2. Bulakh I. V. (2007) Matematychna model otsinky stratehichnoi konkurentospromozhnosti pidpryiemstva [Mathematical model for assessing the strategic competitiveness of an enterprise]. Visnyk Nats. un-tu vodnoho hospodarstva ta pryrodokorystuvannia : zb. nauk. prats– Bulletin of the National University of Water Management and Nature Management : coll. of science works, vol. 3 (39), pp. 24–31. 3. Butko, M.P. Nezhyvenko, A.P. and Pepa, T.V. (2016) Ekonomichna psykholohiia [Economic psychology]. Kyiv: Tsentr uchbovoi literatury. 4. Holev, S.V. and Holieva, O.S. (2017) Orhanizatsijna psykholohiia (Psykholohiia orhanizatsij)[Organizational psychology (Psychology of organizations)]: Kurs lektsij. Kherson. 5. Ivaniuta V. F. (2008) Teoretyko-metodolohichni pidkhody formuvannia konkurentospromozhnosti [Theoretical and methodological approaches to the formation of competitiveness]. Ahroinkom– Agroincom, vol. 1–2, pp. 97–101. 6. Kuznietsova K. O. (2013) Konkurentospromozhnist pidpryiemstva na osnovi resursnoho potentsialu [Competitiveness of the enterprise based on resource potential. National economic bulletin]. Ekonomichnyi visnyk Nats. tekhnichnoho universytetu Ukrainy «Kyivskyi politekhnichnyi instytut» ‒ Technical University of Ukraine «Kyiv Polytechnic Institute», vol. 10, pp. 219-223. 7. Kuzmin O. Ye. (2011) Konkurentospromozhnist pidpryiemstva : planuvannia ta diahnostyka : Monohrafiia [Kuzmin Competitiveness of the enterprise: planning and diagnosis: Monograph] / O. Ye. Kuzmin, O. H. Melnyk, O. P. Romanko; za zah. red. d.e.n., prof. Kuzmina O. Ie. IvanoFrankivsk : IFNTUNH, 180 p. 8. Fisunenko P. A. (2020) Pidkhody do vyznachennia konkurentospromozhnosti pidpryiemstva : sutnist ta evoliutsiia poniattia [Approaches to determining the competitiveness of an enterprise : the essence and evolution of the concept]. Biznes-navihator – Business navigator,vol. 2 (58), pp. 152–161.
ПРОЦЕСНЕ УПРАВЛІННЯ ШЛЯХОМ КЛІЄНТА В СИСТЕМІ СТРАТЕГІЧНОГО РОЗВИТКУ ПІДПРИЄМСТВА
У статті досліджено процесне управління шляхом клієнта як складову системи стратегічного розвитку підприємства в умовах цифровізації та зростаючої складності клієнтських взаємодій. Метою дослідження є теоретико-методологічне обґрунтування трансформації шляху клієнта з описової маркетингової категорії у повноцінний об’єкт управління, інтегрований у контур стратегічного менеджменту підприємства. У межах дослідження доведено, що сучасний шлях клієнта має нелінійний, багатовимірний і динамічний характер та функціонує як адаптивна процесна система, чутлива до управлінських, технологічних і контекстних впливів. Основні результати полягають у визначенні ключових сутнісних характеристик шляху клієнта як об’єкта управління, зокрема його процесної природи, ціннісної орієнтації, проєктного характеру, багатовимірності клієнтського досвіду, кросканальної зв’язності та стратегічної інтегрованості. Обґрунтовано, що ефективне процесне управління шляхом клієнта забезпечує узгодження маркетингових, операційних і аналітичних рішень у єдину архітектуру клієнтського досвіду, спрямовану на формування споживчої цінності та довгострокової лояльності. Основні висновки полягають у тому, що процесне управління шляхом клієнта виступає ключовим механізмом реалізації стратегії розвитку підприємства, оскільки дозволяє трансформувати клієнтський досвід у стратегічний ресурс, підвищувати адаптивність підприємства до змін зовнішнього середовища та формувати стійкі конкурентні переваги в умовах цифрової економіки. Ключові слова: шлях клієнта; процесне управління; клієнтський досвід; стратегічний розвиток підприємства; ціннісна пропозиція; кросканальна взаємодія. Список використаних джерел 1. Balai, N. O. (2022). The impact of customer experience on the financial performance of enterprises in the service sector. Economy, Management and Administration, 1(99), 3–10. https://doi.org/10.26642/jen-2022-1(99)-3-10. 2. Becker, L., & Jaakkola, E. (2020). Customer experience: Fundamental premises and implications for research. Journal of the Academy of Marketing Science, 48, 630–648. https://doi.org/10.1007/s11747-019-00718-x 3. Gao, W., & Jiang, N. (2025). Enhancing omnichannel customer experience: From a customer journey design perspective. Journal of Theoretical and Applied Electronic Commerce Research, 20, Article 277. https://doi.org/10.3390/jtaer20040277 4. Hardcastle, K., Vorster, L., & Brown, D. M. (2025). Understanding customer responses to AIdriven personalized journeys: Impacts on the customer experience. Journal of Advertising, 54(2), 176–195. https://doi.org/10.1080/00913367.2025.2460985 5. Kasianova, N., & But-Husaim, Y. (2022). Customer behavior model as the basis of consumer loyalty management. Eastern Europe: Economy, Business and Management, 3(36), 57–62. https://doi.org/10.32782/easterneurope.36-9 6. Lambert, D. M. (2010). Customer relationship management as a business process. Journal of Business & Industrial Marketing, 25(1), 4–17. https://doi.org/10.1108/08858621011009119 7. Lemon, K. N., & Verhoef, P. C. (2016). Understanding customer experience throughout the customer journey. Journal of Marketing, 80(6), 69–96. https://doi.org/10.1509/jm.15.0420 8. Makarova, V. V., & Makarenko, N. O. (2022). Features of customer loyalty management on small business trading enterprises. Scientific Bulletin of Uzhhorod National University. Series: International Economic Relations and World Economy, (42), 90–94. https://doi.org/10.32782/2413- 9971/2022-42-16 9. Melnyk, O. I. (2024). Methodological approaches to applying customer journey map for building consumer loyalty in small enterprises. Economy and Society, 70, Article 28. https://doi.org/10.32782/2524-0072/2024-70-28 10. Reinartz, W., Krafft, M., & Hoyer, W. D. (2004). The customer relationship management process: Its measurement and impact on performance. Journal of Marketing Research, 41(3), 293– 305. https://doi.org/10.1509/jmkr.41.3.293.35991 11. Ustik, T., & Kolodnenko, N. (2024). Implementation of marketing tools to increase customer loyalty. Visnyk of Khmelnytskyi National University. Economic Sciences, (1), 208–214. https://doi.org/10.31891/2307-5740-2024-326-34
ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ АНАЛІТИЧНІ СИСТЕМИ: МАТЕМАТИЧНІ ОСНОВИ ТА ПРАКТИЧНІ АСПЕКТИ ЗАСТОСУВАННЯ В БІЗНЕСІ
У статті досліджено теоретичні та прикладні аспекти використання інтелектуальних аналітичних систем у сучасному бізнес-середовищі. Обґрунтовано актуальність застосування інтелектуальних технологій аналізу даних в умовах цифрової трансформації економіки, зростання обсягів інформації та підвищення вимог до ефективності управлінських рішень. Визначено сутність інтелектуальних аналітичних систем, їх роль у процесах обробки та аналізу даних, а також значення для формування інформаційно-аналітичної підтримки управління підприємствами. Проаналізовано математичні основи функціонування інтелектуальних аналітичних систем, зокрема використання методів статистичного аналізу, математичного моделювання, алгоритмів машинного навчання та технологій обробки великих масивів даних. Розглянуто структуру інтелектуальних аналітичних систем і визначено основні функціональні компоненти, що забезпечують процес збору, обробки, аналізу та візуалізації інформації. Особливу увагу приділено практичним аспектам застосування інтелектуальних аналітичних систем у діяльності підприємств. Визначено основні напрями використання таких систем у бізнесі, зокрема у сфері маркетингу, фінансового аналізу, логістики та електронної комерції. Обґрунтовано, що використання сучасних аналітичних технологій сприяє підвищенню ефективності управління підприємствами, оптимізації бізнес-процесів та формуванню конкурентних переваг у сучасному економічному середовищі. У результаті дослідження встановлено, що інтеграція інтелектуальних аналітичних систем у діяльність підприємств забезпечує можливість більш ефективного використання інформаційних ресурсів, підвищує точність прогнозування економічних процесів та сприяє прийняттю обґрунтованих управлінських рішень. Ключові слова: інтелектуальні аналітичні системи, бізнес-аналітика, штучний інтелект, великі дані, математичне моделювання, цифрова економіка, управлінські рішення. Список використаних джерел 1. Chen, H., Chiang, R., & Storey, V. (2012). Business intelligence and analytics. MIS Quarterly, 36(4), 1165-1188. https://doi.org/10.2307/41703503 2. Provost, F., & Fawcett, T. (2013). Data Science for Business. O’Reilly Media. https://datapot.vn/wp-content/uploads/2023/12/datapot.vn-Data-Science-forBusiness.pdf?srsltid=AfmBOorFhsJNIdq3SYAIfCVmmGQaPnNYAmNccxJ03GrHjIOUHb79inD6 3. Russell, S., & Norvig, P. (2022). Artificial Intelligence: A Modern Approach (4th ed.). Pearson. http://lib.ysu.am/disciplines_bk/efdd4d1d4c2087fe1cbe03d9ced67f34.pdf. 4. Shmueli, G., Bruce, P., Yahav, I., Patel, N., & Lichtendahl, K. (2017). Data mining for business analytics: concepts, techniques, and applications in R. Wiley. 5. Dotsenko, S. I. & Kharchenko, V. S. (Eds.). (2023). Intelligent cybernetic systems: evolution of principles, theories and security technologies: monograph. Retrieved from: https:// dspace.library.khai.edu/xmlui/handle/123456789/5051 [In Ukrainian]. 6. Tretiak, V., Holubnychyi, D., Kolomiitsev, O., Mehelbei, H., Voznyi, O., & Filipenkov, O. (2020). Matematychna model ranhovoho pidkhodu. Collection of Scientific Papers ΛΌГOΣ, 116- 122. DOI: https://doi.org/10.36074/25.12.2020.v1.40 [In Ukrainian]